Петер Хухел
Верона

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Помежду ни ръмеше дъждът на забравата.

Във фонтана помръкват монетите.

Котката върху зида

Глава извръща сред мълчанието.

Не ни познава вече.

Слабият светлик на любовта

Потъва във звездите на очите й.

Дрънчат зъбчати колела от кулата

И със закъснение часа отмерват.

Пръстта не ни дарява време

Отвъд смъртта,

Вплетени в нощната тъкан,

Гласовете потъват

Безследно.

Два гълъба отлитат от перваза на прозореца.

Мостът пази клетвата.

Този камък,

Във водите на Адидже,

Живее величаво сред покоя си.

А в сърцевината на нещата

Тъгата.

1963

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.